Svira se i dalje, ali se više ne sluša toliko pažljivo
Zoran Predin: Jugoslavija je bila treća najjača muzička scena, a toga nismo bili svjesni
Cijeli intervju na Youtube-u.
Cijeli intervju na Youtube-u.
Ne mislim da postoje opake osobe koje namjerno pokušavaju ljudima oduzeti slobodu, ali smatram da, prije svega, postoji određeni broj neosobnih sila koje djeluju u smjeru sve manje i manje slobode. Također, smatram da postoji određeni broj tehnoloških sredstava koje može koristiti svatko tko želi ubrzati taj proces udaljavanja od slobode i nametanja kontrole. Prva sila je prenaseljenost, radi se o rastućem pritisku stanovništva na postojeće resurse. Druga je pretjerana organizacija: Kako tehnologija postaje sve kompliciranija, tako postaje nužno imati sve složenije i sve više hijerarhijski nastrojene organizacije. Napredak u tehnologiji usput biva praćen napretkom u znanosti organizacije. Sada je moguće stvoriti organizacije razmjera većih nego što je to prije ikada bilo moguće… Autograf prenosi intervju iz 1958. godine britanskog autora i velikog distopijskog vizionara 20. stoljeća.
Već slušate muziku koju je proizveo AI. Nije u tome stvar. Imali smo čast prisustvovati brojnim promjenama studijske tehnologije i sve smo ih upotrebljavali. Bili smo tu prije no što su se sampleovi zvali sampleovi i prije nego što su postojali prvi sampleri. Bili smo tu kada se umjesto na analogne vrpce počelo snimati na hard diskove. Napravili smo puni krug, ali radimo isto što smo radili početkom osamdesetih – sviramo istovremeno svi zajedno u jednoj sobi, kao što su radili Beatlesi i svi ostali. Ne provodimo čitavo poslijepodne u potrazi za određenim zvukom bas-bubnja i razmišljamo je li dobar ili loš. Zvuk je posve precijenjen – sam po sebi nema nikakvu vrijednost. Nema dobrog ili lošeg zvuka, postoji samo dobar ili loš kontekst – rekao je uoči zagrebačkog koncerta Einstürzende Neubautena Blixa Bargeld, mnogima poznat i kao dio Bad Seedsa koji sviraju s Nickom Caveom, za Novosti.
Ono što se vidi na primjeru nedovršene Sveučilišne bolnice je premreženost elita društva, koja postoji još iz vremena socijalizma. Moć elita je postojala oduvijek, samo se tada nije mogla financijski izmjeriti. Nedovršena Sveučilišna bolnica zorno dokazuje, ne samo na simboličkoj razini, da društvenopolitička tranzicija nije počela 1990-ih, nego mnogo ranije, kaže redatelj, umjetnički voditelj, koreograf i utemeljitelj “Montažstroja” o projektu “Obilazak” za Novosti.
Sve što sam ikad uplatio u zdravstveno osiguranje, ne bi bilo dovoljno da platim operaciju spašavanja svog života. Plus znanje tih ljudi koji su to radili, plus tehnologija koju su koristili. Privatni sektor nikad neće raditi takve operacije: ondje gdje je doista pitanje vremena za spas nečijeg života, uvijek će rješavati javno zdravstvo. To je poanta i to je ključ. Odnose elita i naroda ili građana ne moramo gledati nužno ideološki.
I ako dobije novi mandat, a vjerojatno hoće, i dalje će živjeti ta tvrda kohabitacija iz koje najviše dobiva Andrej Plenković jer su ovlasti predsjednika države relativno sužene. On ga može stalno držati na tihoj vatri kad se ne želi dogovarati ni oko čega pa ni oko veleposlanika. Zbog tog tvrdog odnosa pati država, institucije, ali to građani kao da više i ne propituju. Mislim da će predsjednik HDZ-a odabrati nekoga tko neće biti hametice potučen, ali neće imati realne šanse za pobjedu iako iz HDZ-a najavljuju pobjedu. No ništa nije gotovo dok nije gotovo, možda bude iznenađenja. Ne smijemo, kombinirajući i predviđajući, zaboraviti da su u dva zadnja izborna ciklusa za predsjednika države gubili favoriti. Bivša premijerka za Nacional.
Sumnjam da ću napisati horor roman, iako me strah, kao ljudska i životinjska reakcija, zanima i privlači. Nemam suosjećanja za neustrašive. Herojstva raznih vrsta su mi gotovo odbojna. A odbojno mi je i što je među našim narodima i narodnostima toliko rašireno slavljenje raznih besmislenih podviga. I Srbi i Hrvati u svojim su povijestima, stvarnim ili izmišljenim, uvijek bili puni onih koji su bili spremni žrtvovati sebe, ali i sve oko sebe, za neke zajedničke ciljeve. Hrvati će radije biti sluge, konobari i sobarice, pretposljednji među svim europskim narodima, ako znaju da je Srbima još gore i da su Srbi iza njih. To im je draže nego da budu bogati i cijenjeni, a da su Srbi još bogatiji i cjenjeniji. Primjerice, HRT već godinama ne prenosi velike svjetske teniske turnire, svjetska i europska prvenstva u košarci. što mislite zašto? Tek onog dana kad se Novak Đoković oprosti od tenisa, Wimbledon ćemo ponovno moći gledati na televiziji u Hrvatskoj. Miljenko Jergović u intervjuu za Novu.rs (a prenosi N1)
Ranije je režirao niz dokumentarnih i kratkih filmova, a u fokusu gotovo svih tih filmova svakodnevna je ljudska muka. Naročito zapaženi njegovi su filmovi Gangster te voli i Srbenka. Prvi je gorka komedija o životu čovjeka koji spaja usamljena srca, a drugi teška drama koja govori o životima pripadnika srpske manjine u Hrvatskoj. Nebojša Slijepčević je čovjek koji ima potrebu ljudima otvoriti oči, redatelj koji redovito izlazi iz zone komfora dajući nam uvid u ljudske sudbine u kojima komforu nije bilo mjesta. Zanimljiv razgovor u Zavidavanju s Ladom Tomičićem.
Pravio bih se pametniji nego što jesam kad bih pokušao objasniti kako je došlo do ovakve situacije, kakvu danas živimo. S jedne strane, nisam pretjerano iznenađen suvremenom bilancom jer sam kao filmski radnik posljednjih godina imao pregršt inspiracije i motivacije da napravim ovakav film. Od trenutka kad sam dovršio scenarij do trenutka snimanja filma razbuktao se rat u Ukrajini, počeo je rat Izraela i Palestine i ovo genocidno uništavanje Gaze. Svi ti događaji postavljaju isto pitanje: tiče li nas se sve to? Na koji način, kako?
Možemo li se naprosto praviti da se ništa od toga ne zbiva? Osim toga, u periodu svih ratova oko nas, na našim trgovima su se organizirali i oni “klečavci” čija je agenda posve rigorozna u ograničavanja prava žena. Gledam li lokalno ili globalno, osjećam se kao putnik u tom vlaku u kojem je putovao i Tomo Buzov i iznova se pitam : zbilja, to se mene ne tiče? Također, u vremenu između pripreme i finalizacije ovog filma, Domovinski pokret je od političke desnice odskočio na višu reprezentativnu razinu domaće politike, u sastav aktualne vlade. Novosti
U svom privatnom sam životu i sam reagirao protiv hedonističkog sladostrašća rock and roll glazbenika – osobno se ne drogiram, niti pijem, kao što niti ne donosim zaključke o ljudima koji će se tako otkačiti, ali poštujem činjenicu da je kao posljedica strasti, droge i zadovoljštine urodilo s mnogo lijepog; no, u svom se ponašanju trudim biti pod kontrolom samoga sebe. Ako tragaš za stvaralačkim impulsom u nastojanju da stvoriš novu umjetnost ili novu glazbu ma kakve vrste, ona će u sebi sadržavati tvoje shvaćanje svijeta, koje oblikuju tvoja iskustva. Nebitno koliko čista bila tvoja fantazija, nju samu uobličit će stvaran svijet kao i tvoja vlastita iskustva u njemu. Tako da sam sklon ideji da nisam u potpunosti odgovoran za stvari koje pomišljam da stvaram. Iz intervjua Stevea Albinija koji je dao za Lupigu još 2017. godine. Od njega se oprostila i Močvara.
Zatekli su ga u Daruvaru, na manifestaciji Deset dana astronomije, koju svake godine organizira daruvarsko astronomsko društvo Kumova slama. Srednjoškolcima je držao predavanje o transhumanizmu. To mu je, kako sam smatra, osnovni posao. Posao edukatora. Znamo ga također i kao zvjezdoznanca, utemeljitelja zvjezdarnice u Višnjanu. Kod uspostavljanja zvjezdarnice trebalo je improvizirati, a u intervjuu saznajemo kako se u njoj nalaze dijelovi Fiće, ali i vlaka. Koliko je vjerojatno da Zemlju pogodi nešto veliko iz svemira, Korlević kaže da na Zemlju svakog tjedna padne nešto, samo zanemarivih veličina. Mogu nas pogoditi i veće gromade, ali s većim vremenskim odmakom. Korado je otkrio i zašto je Mars postao sinonim za vanzemaljce, a prokomentirao je i situaciji u znanosti kod nas. Kaže da imamo vrijedne znanstvenike, ne samo u obrazovanju već i u biznisu, iako nam formalno obrazovanje ne valja. Novosti
Zapanjujuće je koliko današnji organizirani vjernici banaliziraju Boga, i koliko vjerske institucije uživaju u tom banaliziranju, kao što uprava Coca-Cole uživa u općem banaliziraju coca-cole. Nebu je, doista, svejedno, ako neba još uvijek ima. Bogu je svejedno, jer nikad i nigdje nije rečeno da mu neće biti svejedno. On je ljudima pružio svoj primjer, a na njima je da sami nastave. Pa nije li i sam Papa rekao da čistilište ne postoji? Ako nema čistilišta, čega onda ima? Je li čistilište isto što i sud u Haagu, odakle se svi naši vraćaju kao junaci? Vraćaju se kao sa Svjetskog prvenstva u nogometu. I uz iste patriotske pjesme. I jednima, i drugima, i zločincima, i nogometašima, pomogao je njihov banalizirani Bog: jedne je oslobodio iz zatvora, druge je odveo do pobjede. Miljenko Jergović za tportal povodom objave nove knjige naziva Rat.